Tidigare i Dollhouse...
I vilande tillstånd är våra aktiva som oskyldiga och utsatta barn.
Vi kallar det "tabula rasa" - tom tavla.
Inpräntningsprocessen fyller den genom att skapa en ny personlighet.
En vän, en älskare. När mötet är avslutat-
-kommer alla minnen att raderas. - Jag försöker göra mitt bästa.
- Varför inte ge dem Ninjafärdigheter? - Vi försökte det en gång.
Blod, skrik och döende.
Alpha kunde ha dödat Echo när han flydde.
- Varför dödade han inte Echo? - Vilka är kopplade till Dollhouse-
-och du kommer aldrig att se mig igen. - Jag har kollat upp dig, agent Ballard.
Du avslutar inte.
- Hej, Victor. - Somnade jag?
- Vad letar jag efter? - Källaren.
- Vad vet du om Dollhouse? - Jag vet inte vad du pratar om!
Ingen verkar göra det.
Åh, Gud!
- Vad är det där? Varför piper den? - Vem kysste vem först?
- Jag vet inte... Hon kysste mig. - Han anföll mig på en studentfest.
Eftersom du gjorde en liten "kyss mig" i ansiktet.
Han hade ett litet persikofjunigt pipskägg...
Nu kommer jag att säga något som kan skrämma dig lite.
Lilla Lucy har linjebacksaxlar.
- Kommer hon att bli lesbisk? - Stor bebis, smal födelsekanal.
Det orsakar påfrestning. Du och jag har en del arbete att göra.
Du gör dig klar att hålla din flicka, för din fru kommer att vara slut.
Okej. Nu...pressa.
Jag lovar dig: Alla de här skrämmande, smärtsamma sakerna-
-kommer du inte att komma ihåg. - Jag vill glömma. Jag vill glömma!
Här kommer din dotter.
Jag vill glömma!
Hej, Echo. Hur mår du?
- Somnade jag? - En liten stund.
Kan jag gå nu?
Om du vill.
Goddag.
Jag var inte säker på var jag skulle sitta.
- Jag simmade 30 varv i dag. - Det var bra.
- Jag är trött nu. - Det är viktigt att träna.
Jag försöker att vara så bra jag kan.
Är du? Är du så bra du kan bli?
Jag är...inte säker på hur man vet det.
Jag tror att om du alltid försöker, så är det så bra man kan bli.
Eller hur?
Varje dag är en chans att bli bättre.
- De äter lunch. - De äter lunch tillsammans.
Samma tre. Till och med vid samma bord.
- De grupperar sig. - Kommer de ihåg varandra?
Raderingarna är rena. De här går ner i det medfödda överlevnadsmönstret.
Att flocka sig. Flocken av sparvar som vänder på en krona.
Laxar som simmar uppströms. Det är inte en bokklubb utan en flock.
De är inte bisonoxar, Topher.
De är lite som bisonoxar. De gick med frivilligt i det här.
Det är vad man har sagt till oss.
Problemet är inte oöverstigligt. På genomgången-
-flaggades åtagandet att det hade vissa särskilda krav.
Du sa innan att ingen får veta vad jag begär.
Våra datorer beräknar eventuella risker för våra aktiva.
Men du...du vet inte.
Ingen vet detaljerna i era möten, förutom du.
Ursäkta. Jag är väldigt ledsen.
DeWitt. Ja, sir, naturligtvis. Jag förstår er oro.
Vårt mål nu är att avsluta den här frågan så snabbt som möjligt.
Ju mindre tid vi ger honom att spinna sina egna teorier, desto bättre.
Han behöver avslut. Och vi är ju experter på att ge folk vad de behöver.
Ja, jag håller dig inf...
...informerad. Adjö.
Jag erbjöd dig inte en drink. Te eller något starkare?
Datorerna säger att jag måste betala mer, så jag betalar mer.
Ni är mycket förstående, mr Diakos. Judith tar hand om detaljerna.
Det är inte för mig. Den här natten...är en gåva.
Du är en mycket generös man.
Blå himmel.
Hade jag en morbror som gav mig henne på svensexan, skulle jag gifta mig.
Hon gör det bekvämt för sig, eller hur?
Taffy, baby, Jag kommer att ha kul med dig i kväll.
Allt du vill. Allt är blå himmel.
Mina herrar. - Fröken.
Ni kanske vill ta ert sällskap med upp till er svit?
Jag skickar gärna upp en flaska champagne.
Ta två flaskor och vi har ett avtal.
- Två flaskor blir det, sir. - Vi går!
Vänta på mig.
Hjälp! Någon hjälp mig!
- Snälla! Jag behöver hjälp! - Taffy, vi har ju bara roligt!
- Var är hon? - Ta henne!
Snälla! Hjälp mig! De...de gör mig illa. Snälla!
Det är okej. Du är i säkerhet nu.
Vart ska vi?
- Jag borde inte vara här. - Idioterna följde inte efter oss.
Även om de gjorde det... kommer ingen in här.
Du ser? Allt är bra.
Det där var inte okej. Jag vet vem jag är, och vad jag gör-
-men jag har inte hyrts för det där. Jag måste verkligen gå.
Finns det en bakdörr? Jag ska vara någonstans. Vad gör du?
Jag förstår att du har haft en besvärlig kväll.
Vi beklagar djupt den behandling som du har fått.
Hotellet erbjuder ersättning för att kompensera dig för...
Ska jag låta dårarna komma undan. Fint, de kommer undan. Jag vill bara gå.
Du känner så nu. Men i morgon, eller nästa dag, kanske du ändrar dig.
Det är för ditt bästa... Det är 10.000 dollar.
Du undertecknar att du inte tänker vidta några rättsliga åtgärder-
-mot hotellet eller gästerna i fråga...
...och sen får du gå.
Med...det där.
10.000 dollar.
Ska jag bara ta 10.000 dollar och försvinna?
Ja. Och du skulle bli fri.
- Du kan gå vart du vill. - Nej, tack.
Jag vill att du tänker över det.
Jag är inne. Dörrkoden är 489-374-83.
Blå himmel.
Säsong 1 Episod 4 - Gray Hour -
Text: taureane
De kallas bröst. Och ja, de är nåt extra.
- Nämn det när du bloggar om det. - Vill du att jag ska blogga om det?
- Så, chefen, vad ska vi kalla dig? - Ni kallar mig Taffy.
Och kunden är chefen. Han satte ihop oss och beslöt att...
- Jag antar att jag är er chef. - Ett misstag att inte döda honom.
Jag lärde mig på första jobbet, när jag nästan inte fick betalt-
-att aldrig ta en kund för givet. Och ha bekväma skor.
Våra kunder betalar för "inte döda". Han får "inte-döda". Okidoki?
Jag tror du skadar honom.
Bra att det är ett "inte döda"-jobb.
Du kunde ha varit i trubbel annars.
Ska vi inte gå långt bort nu?
Så här är det. Om 64 sekunder kommer säkerhetsbyggnaden-
-på andra sidan väggen att stänga av rörelse- och IR-sensorer och kameror.
Vi kommer att vara i en gråzonstimme. Den timmen de tar dem-
-att göra säkerhetssystemet ogenomträngligt, bryter vi igenom.
Om systemet är nere vet de att någon kommer att försöka bryta sig in.
Sex sekunder vi inte kan komma tillbaka. I säkerhetsskyddet: finns fem vakter-
-med GPS-spårning i sina märken. De kommer att inrikta sig på området.
De får inte vara på valvvåningen under gråzonstimmen. Av säkerhetsskäl.
- Har du dem än? - Inte förrän vi är inne.
- Om 15 sekunder. Är du redo att smälla? - Klar.
- Vi måste synkronisera våra klockor... - Du är på Taffys normaltid nu.
Och tre, två, ett - gå.
- Många måste ha hört det här. - De antog att en lastbil dundrade förbi.
- Jag är bäst! - Vi är allihop bäst, skrytmåns.
Så snyggt.
Om hon är den bästa, konstigt att jag aldrig har hört talas om henne.
- Du har hört talas om Bonnie och Clyde. - Är du Bonnie?
Jag är inte så dum. Bonnie och hennes pistolgalna Beau-
-ville inte vara de bästa.
Att vara bäst innebär att hålla en låg profil.
Bonnie och Clydie - de ville ha berömmelse och ökändhet.
Och det fick de. De blev också dödade. Jag står över det.
När det här är över, glöm att jag finns.
Håll tyst medan den här lilla älsklingen och jag lär känna varandra bättre.
Kommer online om två sekunder. Jag ser vakterna.
Vad?
- Hon är inne. - Jäklar!
Tick-tack, pojkar.
Det här är... Åh, herregud.
Det ryktas om toppmuseers hemliga valv-
-som lagrar kontroversiella verk. - Piccolopojken här är upprörande.
Piccolopojken stals nyligen från en privat samlare i Paris.
- Värderad till 17 miljoner dollar. - Spelar roll.
Stjäl vi stulen konst?
Vissa är av tvivelaktig härkomst. Högkvalitativa förfalskningar.
Fornlämningar är mitt område.
Hej, gamla-grejer-experten? Gamla grejer är här inne.
Tack, Gudar...och Gudinnor.
Det är nu gråzons-45 minuter. Vi är här för det här.
Hitta det, säg om det är äkta vara, så vi kan ta oss ut härifrån sen.
Jag trodde det skulle vara den.
Vad är det vi tar ut härifrån?
- Parthenon. - Är inte den rätt stor?
Skjut mig inte.
- Hur kom du in? - Ditt lås är skit.
Du måste hjälpa mig. Sätt mig under vittnesskydd. Ta mig ut ur staden!
Förra gången jag lyssnade på dig fick jag ett hål genom tarmen.
- Du skickade mig i ett bakhåll. - De kommer att döda mig!
Vem är hon?
- En söt flicka. - Hon är söt och borta.
Du känner massor av tjejer som hon. Är hon skälet till att de vill se mig död?
- Hon heter Caroline. Ringer det? - Nej! Jag gav dig ett tips!
Någon ger det till mig, jag ger det till dig. Jag blir skjuten - mitt liv är över.
- Jag kan inte gå hem. - Vem gav dig tipset? Var det hon?
En röst på telefonen. En man. Inte gammal, inte ung.
Accent. Kanske georgiska. Ryska Georgien, inte "Sweet Home Georgia".
- Alabama. - Jag vet inte?
Det här landet är förvirrande. Om Borodins använt mig att komma åt dig-
-så vet de att jag pratar med FBI.
Jag är redan död om du inte hjälper mig.
Om jag hjälper dig...
...vill jag aldrig höra från dig igen. Aldrig är som i aldrig.
Aldrig någonsin.
Stanna här.
Jag får se vad jag kan göra.
Det här är en av de saknade Elgins marmorstatyer.
Men vi letar efter ett frisfragment, inte en Mesopotamienpanel.
Över deras huvuden, professor.
Elgins marmorstatyer är stora delar av Parthenons marmorfriser-
-som stals i slutet av 1800-talet. - Så tekniskt stjäl vi stulen konst.
Turkarna som kontrollerade Aten då, beviljade Thomas Bruce, earl av Elgin-
-tillåtelse att ta bort marmorn. - Grekland hyrde oss att ta den.
- Kundinformation är konfidentiell. - Och inget dödande om nåt går fel.
- De vill inte ha någon incident. - När kunden inte säger vilka de är-
-är det riskfullt att ta reda på det. - Vakterna är på väg ner.
- De kommer inte förrän om 34 minuter. - Jag hoppas du har rätt.
Jag har det.
Det är inget personligt mot dig.
Om jag var boss, skulle han vara likadan mot mig. Vill du ta en drink sen?
- Fråga mig när vi kommer härifrån. - Det kommer jag att göra.
Vart tänker du gå med den där?
Hallå!
- Nej, gör det inte! - Stoppa dörren!
Din jävel!
Hej, är du okej? Du kommer att klara dig.
- Jag kan få ut oss härifrån. - Larmet går på om...
31 minuter. Det blir inga problem.
Jag ska bara slå en snabb signal.
- Det är jag. - Har du mottagning här nere?
Ett dubbelspel på väg mot dig. Han har vad vi kom hit för.
Svart väska. Du får slutföra jobbet åt mig. Jag behöver en nöjd kund.
- Jag är på det. Är allt bra där inne? - Vi är inlåsta.
Min tekniker behöver vård. Jag kan få ut oss, men jobbet kan vara kört.
- Jag avslutar jobbet. Ta er ut. - Tack. Vi ses om en stund.
Somnade...jag?
Neuromodulatorn är din vän. Och jag menar inte vän från dagis-
-som du ser två gånger om året. Neuromodulatorn är din allra bästa vän.
- Kartläggning av hjärnan kräver... - Pizzabitar, glassbitar, biffbitar?
Du kanske är pojkguden av allt neuro, och jag dyrkar verkligen ditt geni.
- Men jag ger dig inte allt det här. - Ivy, älskling, lägg till juice.
- Du förmånsmissbrukar. - Hur undviker man spandrels-
-vid alla tänkbara värden? - Grapefrukt eller äpple?
Ödmjukhet är en del av inlärningsprocessen.
Jag bryter ner dig. Sen bygger jag upp dig igen.
Topher.
- Vad är det för fel på henne? - Hysteriskt kvinnosyndrom?
- Fem minuter sen kysste du hennes röv. - Då var vi på Taffys normaltid.
Privat nummer. Jag kan inte ringa ut.
- Kan jag gå nu? - Ja. Vi drar! Få ut oss härifrån!
- Vet vi hur länge? - Jag har dejtat en del galningar.
Jag vet hur man hanterar det här.
Jag säger inte att det här inte är sött. Det är bedårande.
- Kan jag gå nu? - Ju förr du öppnar dörren-
-desto tidigare kan vi ta drinken.
Så låt oss göra det.
Kan jag...gå nu?
Nu?
- Ge mig väskan. - Vem är du?
- Väskan. - Jag kan inte göra det.
Ge...mig...väskan.
Jag har en köpare som betalar mig dubbelt så mycket, så... Okej. Okej.
Du och jag - vi går in tillsammans, 50-50.
- Jag skjuter dig. - Det är en del av Parth...
Vet du hur mycket den är värd? Det är miljoner. Jag släpper den.
Släpper du den, skjuter jag dig. Då får du varken betalt eller kan andas.
Ja. Okej.
- Du sköt mig. - Nätt och jämt.
Jag vet inte var Boyd är och Echos vitala är...
Det är utanför diagrammet.
Boyd anmälde till centralen att en medlem avvek med målobjektet-
-och låste in resten i valvet. Det förklarar förändringen av vitala.
Det här är ett kompetensbrottsåtagande.
Jag vävde in mer än en tråd av orubbligt lugn i den väven.
Hon kunde ha en exploderande bomb utan att hjärtfrekvensen går över 65.
- Du kanske gjorde ett misstag. - Något är fel.
- Jag inleder en kontakt. - Echo svarar inte i mobilen.
Har du tagit kontakt utan min vetskap?
Det är adrenalinet. Det får mig att glömma protokollen.
- Hon pratade med Boyd när vitala ökade. - Men jobbet kan vara kört.
- Jag avslutar jobbet. Ta er ut. - Tack. Vi ses om en stund.
- Vad var det där? - Spela upp det igen.
- Jag avslutar jobbet. Ta er ut. - Tack. Vi ses om en stund.
Det är inte...
Det där hände inte. Hur vet jag det? Eftersom det inte kan hända.
Topher, vad kan inte hända?
Jag är ganska säker på... Jag är faktiskt säker på att något hände.
Exakt samma sak hände, utan stolen.
Du sa att fjärradering inte är möjligt.
Jag har sagt att de är oprövat. Jag har sagt att jag inte kan göra det.
- Hur kan vi göra det ogjort? - Vi...kan inte?
Någon räknade ut vår frekvens, hackade sig in i vårt samtal-
-och det är inte ens det svåra. Vi talar om något...
Jag kunde inte förutse det här! Det här är inte mitt fel!
Vi tar skulden senare. Nu gäller anseendet hos företaget.
- Vi har ett åtagande att slutföra. - Jag säger att Boyd hämtar målobjektet.
Hur illa är det med Echo?
Att raderas är som att födas. Det är traumatiskt.
Här inne minimerar vi traumat med kuddar och krispig sallad.
Det finns ingen konflikt. Men där ute är det...lysrör och tänger.
Just nu upplever Echo extrem överbelastning.
Det kan leda till ett komatillstånd. Eller göra henne till "Carrie på balen."
Vi måste hjälpa henne. Hon kan inte hjälpa sig själv.
Okej...säg det nu.
Jag är Taffy.
- Och... - Jag vet hur vi tar oss ut härifrån.
Ja, bra. Vad mer?
- Jag försöker göra mitt bästa. - Du är bäst. Minns du Bonnie och Clyde?
Är de också här?
Vi spolar tillbaka några minuter. Du pratade i den här.
- Jag pratade i den här. - Du sa att du kunde öppna dörren.
- Jag vet hur man öppnar dörren. - Bra. Så, öppna den.
Jag försöker göra mitt bästa?
Taffy är borta. Hon kommer inte tillbaka.
Hej, Taffy. Jag är Adelle DeWitt. Jag behöver din hjälp.
Blå himmel.
Folk skulle dö för att se det här.
Nu verkar vi göra det.
Den här har gått sönder.
Ja, titta vem som talar.
På insidan.
Så du gillar...konst?
- Den verkar inte rätt. - Konst handlar om att känna rätt-
-och du...har ingen aning om vad jag talar om.
Hon får mig att känna mig...konstig.
Det är för att de här killarna...
De målade vad de såg.
Den här killen, han målade vad som är.
Det är vad konst är till för: att visa oss vilka vi är.
Den här berättar hur vi börjar hela-
-och sedan någonstans längs vägen börjar delarna glida isär.
Vi blir trasiga.
- Det är sorgligt. - Nej, det är svagt.
Du kan antingen bli trasig eller den som trasar sönder.
Inget mysterium åt vilket håll du gick.
Tio månaders forskning. Blåkopior, säkerhetssystem-
-polisens responstid. Parthenonjobbet var mitt.
Det är det nu.
- Du körde med två hästar hela tiden. - Det var kundens beslut.
Jag lärde mig på första jobbet, när jag nästan inte fick betalt-
-att aldrig ta en kund för givet. Och ha bekväma skor.
Vi betalar dig dubbelt arvode för att hämta ut teamet.
Att sidsteppas av någon tjej i sista minuten - mina känslor är sårade.
Echo är inte "någon tjej." Ni kommer från samma ställe.
Jag har aldrig fått minnesförlust under ett jobb, men spelar roll.
Mellan de tre inlåsta i valvet och dig finns SWAT-teamet.
Det finns ingen bättre tröst för ett sårat ego, som att vilja rädda dagen.
- Jag vill se pengarna. - Vi har lite ont om tid.
Självklart.
Fjärraderingen handlar inte bara om att skapa fem sekunders buller.
Han måste bryta sig in i vårt system. Han måste få tag i Echos nummer.
- Eller hon. - Eller de. Det måste vara ett "de".
Titta på det här bygget. Det är konst! Du såg brandväggarna.
Det finns många.
Jag utmanar en annan programmerare att lägga cellnäringsfaktor runt varje-
-personlighetskomponent. Det här är inte en ensam bandit.
Det här är en konspiration. En gigantisk multiuddig konspiration.
Du måste ta något.
- Vad är det, Topher? - Verkade Echo normal i kväll?
- Ja, varför? - Du vet inte.
- Vad är det? - Echo har blivit fjärraderad.
Det är inte mitt fel.
- Mr Langton. - Jag pratade med Topher.
Om du kunde gjort nåt, hade du det.
Är fjärradering möjligt?
- Har du målobjektet? - Ja, hur tänker du få ut henne?
Vi arbetar på problemet. Jag hoppas på en lycklig utgång.
Och om resultatet inte är lyckligt?
Då bör du förbereda dig.
Var kommer personalen till valvet?
- Från ett säkerhetskontor. - Rita en karta.
- Platsen är en labyrint! Jag minns inte. - Försök.
- Hur? - Som om ditt liv hänger på det.
Med rätt utrustning tar du dig in genom taket.
Utrustningen är inte problemet. Gråzonstimmen är slut om nio minuter.
Vi hinner inte ens ur parkeringshuset. Men om Echo är så bra som ni säger...
...bortsett från att hjärnan är stekt. Så behöver jag inte komma in.
Allt jag behöver är en telefon.
- Jag gillar himlen. - Av det blå slaget. Du nämnde det.
Det är ett berg. Vad är mitt namn?
Taffy.
När jag är där, är mitt namn något annat.
Ge mig väskan.
- Vad letar du efter? - En väg ut.
Den är inte att leka med.
- Det finns en lufttrumma här bak. - Han kommer att hitta en väg ut.
Vitas kommer inte att öppna dörren. Och jag kommer inte att öppna dörren.
Och du kommer definitivt inte att öppna dörren.
De kommer att öppna dörren.
- De kommer att ta oss till fängelset. - Vad är fängelse?
Det är en plats utan himmel.
Vi är skurkarna.
När skurkarna åker fast, får de inte se himlen.
Är jag en skurk?
Du...är en talande gurka.
- Och jag är...för trasig att laga. - Åh, nej, nej, nej.
Du får inte ta den enkla vägen! Jag häver "inte döda"-ordern.
När dörrarna öppnas...
...skjuter vi oss ut.
Yuma Takahashi.
Tror du att han är udden i multiudds konspirationen?
Han är alltid ute efter mitt jobb. Han älskar stranden.
Här.
Tror du att en programmerare i Tokyo-
-skulle fjärradera Echo i Los Angeles för att stjäla ditt jobb?
Han visar DeWitt sina färdigheter, och sen är inte Topher etta längre.
Echo kan dö. Det är inte en bra plan för en karriärsutveckling.
Takahashi är en hackare.
Det finns bara en som skulle kunna åstadkomma en fjärradering...
Och han är död.
- Det fungerar bara om hon svarar. - Ring igen.
- Fortsätt ringa. - Jag vill gå över planen igen.
Han är faktiskt ganska söt. Okidoki.
Valvdörren innehåller glaslås.
Om någon borrar genom dörren från insidan, så krossas glaset.
Vips, larmet utlöses. Och hela röran av andra lås frigörs.
Ingen kommer ut. Harts gör att det spricker än splittras.
Om du gör det rätt. Det här kommer att bli ett gigantiskt antiklimax.
- Tio, nio, åtta... - Ring igen.
- sju, sex, fem... - fyra, tre...
- två? - ett.
Det är över.
Jag tycker inte om det här rummet längre. Var finns de bättre rummen?
Jag har något i min ficka. - Titta.
Det är nästan över.
Säkerhetssystemet går tillbaka online. Först valvdörren, sen värmesensorerna-
-sedan rörelsedetektorerna. Om jag kan öppna valvdörren-
-innan rörelsedetektorerna återaktiveras, klarar vi det.
- Är det grönsaken? - Jag vet inte.
Jag kan få ut dig ur valvet om du gör exakt som jag säger.
- Kan du göra det? - Jag tror det.
Vi försöker. Du bör ha med dig en flaska med harts.
BH:n är ett bra ställe.
Då har du också en pipgrej gömd i dina stövlar. Läppstiftslikt.
Skruva ihop de två grejerna. Och du kommer att behöva en borr.
- Hon säger att vi behöver en borr. - Vem är "hon"?
Jag skulle ge Taffy borren.
- Det här är kul. - Har du roligt? - Nej.
Gå till dörren. Du behöver båda händerna.
På tre, börjar du borra i dörren. Det spelar ingen roll var.
Jag ber till Gud, att när jag säger stopp så slutar du.
En...två...tre...borra.
Och sluta.
Spraya hartsen i hålet - tre sprut. Räkna dem.
Ett, två, tre.
Sätt borren i hålet. Slå på den. Nu kommer den viktiga delen.
Flytta inte din hand.
Tänk inte på det. Gör det.
Är det bra?
Prata med mig. - Det här skulle inte ha hänt om du inte gett bort mitt jobb.
- Vad är polisens responstid? - Sju minuter. Vakternas mindre.
Sex minuter, 15 sekunder mindre.
Din dumma bitch!
Taffy, tack för dina tjänster. Mr Dominic tar dig till din behandling.
Tack för pengarna. Lycka till med tjejen.
Jag underrättar Boyd. Han kanske måste oskadliggöra henne.
Nej. Jag misstänker att han inte har rätt distans till henne.
Skicka Ramirez och Hutchins. Sätt dem i beredskap.
- Jag är ledsen. - Jag också.
Gå inte någonstans med den där. Jag har ögonen på dig.
Echo?
Det här kan nypa.
Vakterna närmar sig.
Kom ihåg att händerna är över huvudet.
- Varför? - Så vakterna inte skjuter dig.
Lyssna inte på honom. Ta den här. Stig upp. Sikta den mot skurkarna-
-och krama om avtryckaren. - Är inte vi skurkarna?
Ner. Kom ihåg vad jag sa till dig? Du blir trasig eller trasas sönder.
Kom ut långsamt! Låt mig se era händer!
Börja skjuta nu...
...eller så skjuter jag dig.
- Jag skulle vilja gå nu. - Det finns ingen väg ut!
Släpp vapnen!
- Gör det. - Byggnaden är avspärrad!
- Händerna på huvudet! - Gör det nu! Vad väntar du på?
Runt hörnet... du kan ta dig ut.
Gå nu - de kommer inte att kunna att se dig.
- Är du okej? - Han är trasig. Kan vi fixa honom?
Vi kommer att försöka.
Jag är inte trasig.
Nej, det är du inte. Kom igen. Vi tar oss ut härifrån.
Vilken tid det tog. Där ute sitter två killar i en bil med motorn igång.
Det här är West Hollywood. En bil på tomgång är ingen nyhet.
Så, vem ska jag vara? John Smith, kanske?
Jag har en bra amerikansk accent.
Du kommer att vara Anton Lubov. Jag kan ha vilselett om att hjälpa dig.
Du behövde vara här medan jag satte dig på "håll utkik efter"-listan.
Om du försöker lämna Los Angeles med flyg, tåg, eller bil-
-kommer FBI att vara efter dig. Vi kommer inte att vara diskreta.
Jag släpper av dig vid Borodins dörr, så att de vet att vi är vänner.
Är du galen? Vill du att jag ska dö?
Om du gör det, så finns det mycket att lära från en död kropp.
Jag vet hur ryssarna dödar. Jag vet var man ska leta efter blåmärken.
Jag vet vilka delar de vill hugga av och vilket budskap kroppen ska ge.
- Jag försökte hjälpa dig. - Dyker kroppen upp med en annan story.
Då ger den också information.
FBI arbetar inte på det viset.
- Du kan inte göra så här. - Jag klantar till det, om du minns?
Min informatör dör, ingen kommer att blinka eller bry sig.
Du sätter på ditt elaka ansikte, verkar tuff, men du kommer att bry dig.
Det är ditt problem.
Jag är inte trasig.
Runt hörnet. Du kan ta dig ut.
Är inte vi skurkarna?
- Är det bra? - Nej, det är svagt.
- Du blir trasig eller trasas sönder. - Det är vad konst är till för-
-att visa oss vilka vi är. - Den här är trasig.
Somnade jag?
Hej, Echo. Hur mår du?
Somnade jag?
Michelangelo ansåg att skulpturerna redan fanns och väntade på att frigöras.
- Ta den till kunden i morgon bitti. - Och antikvitetsexperten?
De kan få honom också.
Jag gjorde alla tester på Echo som jag kunde komma på, vilket är en del.
Fjärraderingen gav inga permanenta skador, så...
Vad som än hände... i Echos huvud i valvet - Är det borta?
Hon är fräsch som morgondagg. Inga delar som dröjer sig kvar.
Bra gjort. Jag tror att Victor har slutfört sin rapport.
Han är färdig att raderas.
Det var Alpha, var det inte? Ingen annan skulle komma i närheten-
-att fixa en fjärradering. Han är vid liv. Han är där ute.
Du måste underteckna och signera.
Är det här...?
- Är jag sparkad? - Jag ökar ditt säkerhetstillstånd.
Betyder det att...jag har rätt?
Alpha är vid liv? Han är där ute?
Men efter...incidenten sa du att säkerhetsvakterna tog honom och...
Vårt inflytande är stort, men Alpha med de gåvor vi gav honom -
Att hitta och spärra in honom - Vi är inte allsmäktiga.
Jag är rädd.
Jag är rädd som en liten flicka.
Underteckna och signera längst ner.
Jag berättar vad jag vet om Alpha.
Du berättar hur han gjorde det och hur vi hindrar honom från att göra det igen.